![Hybrid Leisureland - Scroll Slide (CD)](https://www.okultura.cz/WordPress/wp-content/uploads/a2725673494_10.jpg)
(CD, inre 039, Ultimae Records, 2010)
Hybrid Leisureland: Scroll Slide
CD, inre 039, Ultimae Records, 2010
Distribuce: HORUS CyclicDaemon
Opět tu máme další zvláštní pseudonym: Hybrid Leisureland, který patří japonskému skladateli a interpretovi Hidetoshi Koizumimu. Nicméně ačkoli natáčel v Tokiu, na výsledné podobě spolupracovali např. Vincent Villuis a na masteringu s ním opět Huby Sea.
O hudbě sice můžeme říci, že je elektronická a ambientní, ale to nám tolik nesdělí o její skutečné podobě. Ta je velmi křehká a jemňoučká (Imagination Of Imagination), v podstatě bez jakéhokoli rytmu, jen výjimečně, přímo mi připomíná něžnost japonské úpravy květin ikebany. Zřejmě se hraje jen na jeden syntetizátor v jeho jemných polohách a přidávají se drobné zvukové detaily.
Často se využívá frází opakovaně rozkládaných akordů jak u nějaké etudy a vlnící se, přímo třpytící či bublající zvukové plochy, která se po kvartách zvedá a zase klesá na základní tón. Hudba má v sobě velkou prostotu a nekomplikovanost, vůbec se nevrství různé plochy, ani melodie, něčím připomíná tekoucí potůček, skákající přes různé drobné překážky.
Každá skladba je doprovázena fotografií, která se nějak vztahuje k obsahu jejího sdělení.
Třebaže jde o instrumentální hudbu, jejím námětem jsou drobné lidské příběhy od narození po zkušenosti během života. To si autor u každé ze skladeb popsal zhruba jednou větou. Obsah vyjádřil v deseti skladbách, avšak označil je v závěru jako 9a a 9b. Skladba 9b je “ghost track,” která začíná zhruba 1 minutu a 13 sekund po skladbě 9a.
Délky skladeb se pohybují od pěti do sedmi minut. Zvukový rejstřík je spíše v oblasti vyšších tónů než hlubokých, ale není ani trochu nepříjemný. Také tempo je dost pomalé, žádný spěch (Balance). Pokud zastavíte plynutí mysli, budete se cítit velmi příjemně.
*
© Jiří Mazánek
© okultura, MMX